Nu kommer ulvene.
Flaskehals. Det burde hr. Roosevelt høre om.
Undskyld. Jeg håber ikke, du kom noget til.
-Min ven undskylder. -Okay.
Det viser bare, at en lille blondine kan true nationens sikkerhed.
Virkelig behagelig fyr.
-Mand! -100 dollars.
Det er altså sådan, den ser ud.
-Hvor blev han af? -Det ved jeg ikke.
Gad vide, hvad han hedder.
Jeg så det på konvolutten. Fry. Der har vi det. Fry.
Fry.
Hvor kender I mit navn fra?
Kan du ikke være ligeglad?
Jeg så det på en af de konvolutter, du tabte.
Her er noget, der tilhører dig.
Malerværkstedet!
KUN VED BRAND
-Tag den her. -Må jeg ikke også lege med?
-Du får en anden. -Okay.
Jeg ser de to knægte.
Jeg råber til dem: "Sprinklerne er ødelagt,
"hele stedet springer i luften."
Men de løber begge to derind.
Det sidste jeg så, var,
at den ene gav ildslukkeren til den anden,
og så brød helvede løs.
Det var alt, hvad jeg så.
Var der andre i nærheden?
Nej. Kun de to unge.
Den stakkels knægt med ildslukkeren og ham, der gav ham den.
Tak, Rogers. Vi værdsætter din indsats.
Du må gerne gå nu.
Du må hellere få nogen til at se på de hænder.
Hvem er den næste?
-En Barry Kane venter derude. -Send Barry Kane ind!
Barry Kane!
Tag det bare roligt.
Vi har bare nogle spørgsmål til dig,
det er helt rutine.
Jeg vil gøre alt for at hjælpe.
Javist.
Fortæl os, hvor du var, da ilden brød ud.
Jeg var en af de første på stedet. Sprinklersystemet virkede ikke.
Hvem var der ellers?
Der var bare mig, en fyr, der hedder Fry, og min ven Ken Mason.
Fortsæt.
Fry gav mig en ildslukker, og jeg løb hen imod ilden.
Jeg gav den til Ken.
Han...
Tag det bare roligt. Det var det hele.
Bliv i nærheden. Måske skal vi tale med dig igen.
Send bud efter Fry.
Find ham, der hedder Fry.
Stillede de mange spørgsmål?
Nej. Næsten ingen.
Det er godt nok slemt at se det ske lige for øjnene af en.
Ja, det er slemt.
Ken Mason var også din ven, ikke?
Jo.
-Var han gift? -Nej. Han boede hos sin mor.
Det må være svært for hende.
Undskyld. Vi ses senere.
Goddag, fru Mason.
De... De ville ikke lade mig se ham.
Det er svært at tro. Det skete så hurtigt.
-I morges... -De...
De skal ikke tale om det nu.
Kan jeg gøre noget? Mangler De noget?
Nej. Nej tak. Ikke nu.
Måske lidt brandy.
Hvordan har den stakkels kvinde det?
Hvis De mener fru Mason, så har hun det skidt.
Det har hun også al mulig grund til.
De ville ikke engang lade hende se ham.
-Hendes eneste søn. -Ja.
Hun har ret til at se ham, det sagde jeg også.
Men hun bad mig om at gå.
Mig, der bare prøvede at hjælpe den stakkels kvinde.
De kan hjælpe, hvis De siger, hvor der er noget brandy.
Der lader ikke til at være noget.
Kom med mig, unge mand.
Jeg har tilfældigvis lidt i huset.
Undskyld, fru Mason, men vi leder efter en Barry Kane.
-Kender De ham? -Er han her nu?
De sagde på fabrikken, at vi måske kunne finde ham her.
Hvad vil De tale med ham om?
-Han har problemer, dame. -Hvad? Jeg vil gerne vide det.
Han er indblandet i branden på fabrikken.
Det... Det forstår jeg ikke.
Der er også mange ting, vi ikke forstår.
Men hvordan er Barry indblandet?
Ildslukkeren. Det lader til, at det ikke bare var et uheld.
Det viser sig, at den ildslukker, som Barry Kane gav din søn,
var fyldt med benzin.
De burde kunne hjælpe os med at finde ham Kane.
Ja. Det er derfor, vi vil se os omkring.
Jeg...
Det...
Jeg kan ikke tale om det nu.
Undskyld, forstår De, der var...
Jeg ville ikke give hende for meget,
for det gør ofte folk tudevorne.
-Det gjorde det ved mig... -Fru Moore, jeg har travlt.
Mange tak.
Prøv det her, fru Mason, så får De det bedre.
Der har lige været to betjente.
-De ledte efter Dem. -Efter mig?
De har nok flere spørgsmål.
Jeg vil jo gøre alt for at hjælpe.
-Prøv det her. -Nej. Det var ikke derfor.
De ville anholde Dem.
De sagde, at ildslukkeren, De gav Kenneth, var fyldt med benzin,
at De dræbte ham.
At jeg dræbte... Er de skøre? Hvorfor skulle jeg dog gøre...
Ken var min bedste ven! Har de talt med Fry?
Har de ikke udspurgt ham om ildslukkeren?
De sagde, at der ikke arbejder nogen Fry på fabrikken.
Jamen jeg så ham! To gange!
Ken så ham også! Han var der også ved branden!
Han gav mig ildslukkeren. Ken ville også være med.
Så jeg gav ham den.
Fry var der sammen med os. Det er jeg vis på!
Han må jo have vidst, at der var benzin i.
Han må have vidst det! Han stod lige der sammen med os og så på...
Vær venlig at gå.
Tror De mig ikke?
Tror De, jeg var indblandet?
Jeg sagde ikke noget til politiet.
Åh, jeg ved slet ikke!
Det hele er så forvirrende og skrækkeligt.
Jeg forstår ikke, hvad de taler om. Hvorfor taler de ikke med Fry?
De må hellere gå nu.
Jeg skal nok gå.
Jeg skal finde Fry, ellers bliver Ken ikke den sidste, der dør.
Han må være derinde. Jeg så ham gå ind ad bagdøren.
Iørefaldende.
-Hvad? -Den sang, du fløjter.
Jeg vidste slet ikke, jeg fløjtede.
Det er et tegn på, du er glad. Du er ikke bekymret.
Det må have været Junior. Det føltes som ham.
-Junior? -Ja, den sten, vi kørte henover.
Jeg kender hver en sten fra Los Angeles til Reno.
Det er hårdt arbejde at køre lastbil.
Har du andre spændende nyheder?
Jeg vidste ikke, hvor hårdt det er.
Det hårde er til at klare. Det er ensformigheden, der tager livet af en.
Jeg har længe tænkt, at jeg vil ud af branchen.
Hvorfor gør du det så ikke?
Min kone har hørt, at det er moderne at spise tre gange om dagen.
-Er du gift? -Niks.
Så tror pokker, du er glad.
-Generer det dig? -Hvad er det?
Stik lige det her papir bagved.
Det er fornuftigt at have en ildslukker.
Jeg ville ikke være foruden. Nu den anden dag, for eksempel.
En stor lastbil vælter længere nede ad vejen.
Der går ild i brændstoffet, og den går op i flammer.
Der går ild i medpassageren.
Havde der ikke været en ildslukker,
ville hans ven være blevet stegt levende for øjnene af ham.
Jeg så det ikke ske. Jeg ser aldrig noget.
Jeg hører sågar ikke om noget,
bortset fra min kone, der fortæller om de film, hun har set.
Hun bruger alle pengene på biografen og nye hatte.
Hun tager hattene på i biografen,
hvor hun tager hatten af.
Niks, jeg har sgu ikke noget at fløjte om.
Hvor kommer du fra?
Los Angeles.
Hårdt. Arbejder du dernede?
-Ja. Det gjorde jeg i hvert fald. -Med hvad?
-På en flyfabrik. -Det siges at være godt arbejde.
Jeg tænkte på, hvorfor du ikke var i hæren.
Ja.
De er vist meget kræsne,
hvad angår dem, de ansætter på de store fabrikker.
Det er også kun rimeligt.
De skal jo passe på, at de ikke springer i luften.
Ja.
Man får ikke job, hvis man har en plettet straffeattest.
-Er det sandt? -Jeg ved det ikke.
Tag lige rattet engang,
mens jeg tænder den her. Jeg er afhængig.
DU BLIVER FULGT af biler, der ikke bruger COMET-OLIE
Pas nu lige på. Bliv på den her side af den hvide linje.
Hvor vil du af i Springville?
Bare sæt mig af et sted midt i byen,
når vi kommer dertil.
Når man er i Springville, er man i midten af byen.
I næste sekund er byen blot et minde.
Det er knap nok en by.
Du skal ud til en af de store rancher, ikke?
-Jo. -Jeg sætter dig gerne af,
hvor du vil.
Hr. Frank Fry Deep Springs Ranch, Springville, Californien
Der har vi det! Deep Springs Ranch.
Det er godt nok et stort sted. Er der chance for et job?
Ja.
Det tror jeg.
Du vil kunne lide det. Dejligt klima.
Politiet! Måske er der sket noget.
Jeg vil gerne have en lille snak med dig herude.
Javist, hr. betjent. Bliv her, jeg er straks tilbage.
Kom her. Alting er i orden.
Godnat, hr. betjent. Kan du forestille dig det?
Efterfulgt af politiet, sirener, det hele!
Blot fordi min ene baglygte er gået ud.
Det er lastbilkørsel i en nøddeskal.
Meddelelse til alle biler.
Hold udkig efter en Barry Kane.
Sidst set på hovedvej 99. Han har mørkebrunt hår, blå øjne,
omkring 1,90, ingen hat, cirka 25 år gammel.
Meddelelse til alle biler.
Goddag. Er hr. Frank Fry her?
Nej, det er hr. Tobins ranch.
Jaså. Kan jeg tale med hr. Tobin?
Lige et øjeblik. Vent venligst her.
Værsgo. Der er bolden.
-Kast den til mig. -En ung mand vil tale med Dem.
Kast den til mig. Hvor er bedstefars pige?
Hvem vil tale med mig, Adele?
En ung mand. Han spurgte efter en hr. Fry.
Jaså.
Bed ham komme herud.
-Javel. -Kast bolden til mig.
Her kommer din bedstefar.
-Hr. Tobin tager imod nu. Følg med. -Hej.
Værsgo. Bolden.
Goddag. Jeg hedder Charles Tobin. Det er min datter, fru Brown.
-Goddag. -Goddag.
Jeg vil ikke bede Dem undskylde den uformelle påklædning.
Vi er meget uformelle herude på Deep Springs Ranch.
-Det er en af stedets regler. -Jaså.
Skal jeg tage Susie med mig?
Nej, Susie forstyrrer os ikke.
Lad hende lege, så sørger jeg for, hun ikke falder i poolen.
Godt.
-Skal vi sætte os herude? -Javel.
Det er en skam at gå inden døre på sådan en smuk dag.
Ja.
De ville tale med mig?
Ja, jeg leder efter en Frank Fry.
Jeg mødte ham i Los Angeles. Jeg har forstået, at han bor her.
Nej, nej. Fry?
Frank Fry?
Jeg kender vist ikke nogen af det navn.
Vent nu lidt. Fry.
Jeg har altså hørt det navn et sted.
Jeg kan ikke lige placere det.
Der var engang en fyr, der hed noget i den retning,
der arbejdede her.
Nej, det var ikke Fry.
Det er vist desværre den forkerte adresse.
Kunne det være en af røgterne eller en, der arbejder...
Nej, jeg kender alle, der arbejder for mig.
Min genbo, derimod...
Genbo og genbo, han bor 30 kilometer herfra.
Han kender måske din ven. Jeg kan ringe til ham.
-Nej, lad være med det. -Jo.
De ser ud til at have haft en hård rejse.
Det ville være ærgerligt, hvis den var forgæves.
Vent lidt, så hører vi ad.
Sørger De for, at Susie ikke falder i poolen?
-Javel. -Tak.
Hej. Kom her.
Kom herover.
Du kan lide at lege med bolde, hvad? Kaster du bolden til mig?
Lad mig få den. Kast bolden til mig.
Ja, sådan. Kast også den anden.
Kast den til mig. Giv mig bolden.
Det var flot! Nu kasterjeg den tilbage. Hvor skal du hen? Lad være med det.
Lad dem være, hvor de er.
Hr. Frank Fry, C/O Charles Tobin Deep Springs Ranch, Springville
FÆRDIG HER. MØDER NEILSON I SODA CITY - FRANK.
Er du en dygtig pige? Læg dem tilbage, hvor du fandt dem.
Nej, Susie. Herren bad dig lægge dem tilbage, hvor du fandt dem.
Herren ved, at man skal være forsigtig med breve,
der ikke tilhører en.
Jeg er nok forudindtaget, men Susie er en sød ung dame.
Ja, hun er dejlig. Hvor er Frank Fry?
De må virkelig gøre noget ved Deres hukommelse.
Det er kun et minut siden, De læste telegrammet fra Fry.
Der stod, at han er på vej til Soda City.
-Husker De ikke det? -Hvor ligger Soda City?
Jeg har ikke tænkt meget over det,
men der er nok masser af Soda City'er på kortet.
-Man kan nok finde ud af det ved... -...seneste overskrifter.
Los Angeles. Branden på Stewart Flyfabrik,
hvor en mand blev dræbt og mange blev kvæstede,
og hvor der skete skader for en halv million dollars,
skyldes sabotage.
Politiet har sporet branden til den tidligere medarbejder, Barry Kane...
Det gider vi ikke at høre.
De gider vel ikke høre beskrivelser af Dem selv.
Eller måske bliver De aldrig træt af at høre dem.
Jeg gør i hvert fald.
Jeg har hørt nyhederne hele morgenen.
De vidste altså, hvem jeg er. Og hvad så?
Meget, hr. Kane. Det burde De vide.
De er alt for berømt til at være beskeden.
Sig mig en ting. Hvorfor dækker De for Frank Fry?
Hvorfor er en mand som De med i det?
Unge mand, jeg ved ikke, hvad De taler om.
Det tror jeg, De gør.
Frank Fry er en sabotør, der dræber amerikanere for penge.
Vær nu forsigtig, hr. Kane.
Jeg siger det for Deres egen skyld,
men De har tendens til at være kedelig.
Det slipper De ikke af sted med!
Selvom jeg ikke stopper Dem, er der andre, der gør.
En mand som De kan ikke fortsætte i et land som dette.
Fin tale. Ungdommelig, lidenskabelig, idealistisk.
Jeg har allerede tilkaldt politiet.
De kan ikke narre mig. De bliver snart fanget, og De ved det.
Tillad mig at minde Dem om, at De er på flugt, ikke jeg.
Jeg er en respekteret, fremtrædende borger.
De er en ukendt ung arbejdsmand,
eftersøgt for en ekstremt upopulær kriminel handling.
Hvem af os vil politiet mon tro på?
De må jo anse mig for at være en dårlig vært, hr. Kane.
Mener De ikke, at der er brug for en drink?
Jeg har vist hørt alt, hvad De vil fortælle mig.
Nu må jeg gøre resten selv.
Ønsker De at forlade os? Adele! Hr. Kane går nu!
Beklager. Vær så venlig at stoppe.
-Hvad skyder den med? Vand? -Kugler er jeg bange for.
De bør ikke sådan haste med at forlade os. Det sårer vores følelser.
De gør det svært for mig at afvise Deres invitation.
-Susie, kom. -Nej, Susie! Kom her.
Hej Susie. Ved du, hvad vi skal nu?
Vi skal ud på en lille ridetur. Kunne du tænke dig det?
Dick, Joe! Efter ham! Skynd jer!
Kom så.
I kan ikke føre mig væk sådan.
Det skal du ikke blande dig i. Af sted med dig.
Det er ham, I skal have fat i.
Bare fordi han har et stort dejligt sted,
betyder det ikke, at han er fin i kanten.
Find dog ud af, hvad han har gang i.
Javist. Det kender vi alt til. Kom nu bare.
Barnet havde brevene.
Susie vil med glæde samarbejde,
men der går nogle måneder, før hun kan være til hjælp.
Nej, nej, Susie.
De er ikke til Susie. De er til herren.
Så går vi.
Hvor skal vi hen?
Vi giver dig et lille indtryk af det lokale arresthus.
Det er ikke det bedste i vesten.
Men det skader ikke i et par dage,
indtil de kommer fra Los Angeles.
I skal have en kendelse.
Vi tager altså ikke imod ordrer fra dig.
Jeg forsøger at forklare, men der er ikke tid!
Tid er en ting, du ikke behøver at bekymre dig om.
Du får masser af tid fremover.
Du får 20 år i fred og ro, hvis du skaffer den rigtige advokat.
Hvis ikke, får du al den tid, der er i verden.
Hvad er der galt? Hvad venter vi på?
De er ved at skifte dæk på en lastbil, der blokerer vejen.
Cigaret?
Ja, værsgo.
Halløjsa! Hov, hvad er der los?
Han forsvandt bag stenene!
Ikke herovre.
Der er han!
Der!
Halløj.
Jeg blev fanget ude i stormen. Jeg er desværre ret våd.
De vil nok gerne indenfor og blive tør.
Efterlod De bilen nede på vejen?
Hvorfor ikke køre den ind i skuret?
Den har ikke godt af at stå ude i regnen.
Jeg har ikke nogen bil. Jeg tager den på tommelfingeren.
-Tommelfingeren? -Ja, jeg blaffer.
Jaså.
Jeg har altid tænkt, at det var den bedste måde at se landet på,
og at opleve Amerikas hjerte på.
Ja, det er det vel.
Vil du tørre tøjet henne ved pejsen?
Tak. Tak.
Det tørrer nok hurtigere, hvis du hænger det op.
Du kan få noget af mit.
Ellers tak. Det her er fint.
Vi kunne lægge mere brænde på. Gider De?
Javist.
De må blive her, indtil det er ovre.
Det varer ikke længe. Efterårsstorme er korte.
Man bliver gennemblødt, men de er korte.
Ja, jeg...
Undskyld, jeg burde have advaret Dem. Brændet er tungere, end man tror.
Jeg taber dem konstant.
Ja, de er tunge.
Det var lidt for smart at prøve at samle den op med en hånd.
Godt, den ikke landede på din fod. Det sker ofte for mig.
Du er heldig.
Ja. Jeg er heldig.
Jeg var lige ved at glemme det. Jeg hedder Phillip Martin.
Jeg hedder Barry... Mason.
Jeg er glad for, De fandt vej hertil, da stormen kom.
Det er rart med en gæst, når regnen hamrer på taget.
-Bor De her alene? -Ja.
Men jeg ser det ikke sådan.
Lydene er mit lys og mine farver.
Min musik, for eksempel. Jeg komponerer lidt.
Og der er ingen til at sige andet, end at resultatet er genialt,
så jeg lever i en behagelig glød af påskønnelse.
Jeg foretrækker at spille værker af andre komponister.
Men De foretrækker uden tvivl også at lytte til dem.
Jeg spillede triangel i vores gymnasieband.
-Det er selvfølgelig længe siden. -Det var ærgerligt.
Det er beklageligt, når man ikke får øvet med trianglen.
Klaveret er en velsignelse for mig.
Klaveret ved ikke, at man er blind,
så det prøver ikke at gøre tingene nemmere for en.
Det viser en den kompliment at stole på en.
Delius, den britiske komponist, var også blind.
Det er det eneste punkt, hvor vi ligner hinanden.
Det her er hans Summer Night on the River.
Obligato med et æble skaber en interessant effekt.
Det må De undskylde, hr. Mason.
Jeg glemte, hvor sulten De må være efter den lange gåtur.
Et øjeblik, så finderjeg noget.
Ellers tak. Jeg klarer mig. Jeg kan godt lide æbler.
Også jeg. Vi gemmer dem til dessert.
Det hele var skam klart.
Jeg skulle bare lige mindes om, at jeg også var sulten.
-Er De ved at være tør? -Ja, næsten.
Det er holdt op med at regne.
-Er det en bil? -To biler, tror jeg.
Undskyld mig.
Den ene bil er min nieces. Jeg ville kunne genkende lyden overalt.
-Den anden kenderjeg ikke. -Det er to mænd.
Pigen står og peger ned ad vejen.
De må have spurgt hende om vej.
Man farer nemt vild her. Det er en del af stedets charme.
Bilen kører ned ad vejen nu.
-Pigen kommer op ad gangen nu. -Det er min niece.
Hun bor hos mig.
Hun bor i New York, men tilbringer en måned hos mig hvert år.
Det er en af mine største fornøjelser.
Uheldigvis kan hun ikke blive længere. Efter en måned er stilheden øredøvende.
Hej, onkel Phillip. Goddag, gamle dreng. Hvad tror du, der er sket?
Du vidste ikke, vi havde en gæst.
Man ved aldrig, hvad der kan ske.
Min niece, Patricia Martin, hr. Mason.
-Goddag. -Goddag.
Onkel Phillip, der var en politibil længere nede ad vejen.
De bad om hjælp til at finde ind til byen.
De leder efter en undsluppen mand.
Det var i radioen og alting.
De sagde, at han er farlig. Han...
Søde ven, politiet maler altid fanden på væggen.
Men de sagde, at manden er meget farlig.
Javist.
Hvordan kan de være helte, hvis han er harmløs?
Pat, er du sød ikke at citere politiet igen?
Deres bemærkninger er så forudsigelige, at de ødelægger enhver samtale.
De har nok set min nieces ansigt før, hr. Mason.
Ja, jeg spekulerede på, hvor jeg har set...
De har sikkert set hende overalt.
Jeg har hørt, at de plakater, hun pryder, kan række tværs over kontinentet,
hvis anbragt side om side.
Men hvem vil dog anbringe dem side om side,
eller overhovedet overveje at gøre det?
Onkel Phillip er ikke begejstret for min karriere som model.
Sådan er slægtninge.
Hvor er I onde, sådan at begynde at spise uden mig.
Jeg er hundesulten.
Er De sød at række mig en tallerken, hr. Mason?
-Åh! -Hvad er der galt, Pat?
Har du fået øje på håndjernene? Jeg hørte dem, da han kom.
Det må jo være ham, politiet leder efter!
Ja, sandsynligvis.
Du burde have sagt det til politiet.
Er du bange, Pat? Er det derfor, du er så ond?
Det er du nødt til! Han er farlig.
Pat, lad nu være.
Hr. Mason er mange ting, men farlig er ikke en af dem.
Faktisk er jeg slet ikke overbevist om, at han er skyldig.
Det er din pligt som amerikansk statsborger.
Det er min pligt som amerikansk statsborger
at tro på, at manden er uskyldig, indtil andet er bevist.
Sig ikke, hvad der er min pligt. Du lyder meget forstokket.
Og jeg har min egen ide om, hvad mine borgerpligter er.
Nogle gange indebærer de at se bort fra loven.
Men hvad vil du gøre med ham?
Jeg overdrager ham til dig, min kære.
Og du kører ham ned til Tim, smeden,
så han kan få de uhyrlige tingester fjernet fra håndleddene.
Hvordan skulle jeg kunne det?
Fordi jeg kan se længere, end du kan.
Jeg kan se uhåndgribelige ting. Uskyld, for eksempel.
Tager De med min niece, hr. Mason?
Javist! Hvis De ikke har noget imod det?
Men hvad sigerjeg til smeden?
Sig, at hr. Mason er min ven og gæst.
Han stiller ikke flere spørgsmål.
Gå nu, Pat.
Gå med hende, Barry. Jeg ved, du hedder Barry.
Din stemme afslørede, at du ikke hedder Mason.
Men som jeg sagde, så er navne af lille betydning.
Hvordan skal jeg takke Dem, hr. Martin?
Gå nu, Barry. Og gør de ting, jeg ville ønske, jeg kunne.
Held og lykke. Og for Guds skyld, øv Dem med trianglen!
-Ligger smeden i nærheden? -Ja, det er lige herhenne.
Og er han... Kan man stole på ham?
-Han og min onkel er venner. -Jaså.
Jamen så er han nok til at stole på.
Bare rolig. Han er en skøn smed.
Men jeg ved ikke, om han har erfaring med håndjern.
Må jeg se dem? Gad vide, hvad han gør for at få dem af.
Jeg kan ikke se dem. Kan du få dem tættere på?
Nu har jeg det bedre.
Ja, det tror jeg gerne.
Smeden bor tre kilometer væk.
Vi er på vej til politiet.
Deres onkel bliver virkelig stolt af dig!
Verden er ikke fuld af gentlemen ligesom min onkel. Det opdager De nok.
Selv min onkel ville ikke have været så venlig, hvis han kendte Dem.
Jamen hvad har jeg gjort? Det vil glæde mig at høre det.
Enhver anden forbrydelse, hvis De havde stjålet på grund af sult,
selv hvis De havde dræbt i selvforsvar,
så ville jeg ikke sige det til politiet.
Men der er kun en grund til at begå sabotage.
Det er værre end mord.
Overraskende nok er jeg helt enig med Dem.
-Tal ikke til mig. -Med fornøjelse.
HUN SVIGTER DIG ALDRIG hvis hun har COCARILLA ON ICE
Det skal jeg sørge for!
-Kør ikke på den måde. Det gør ondt. -Jeg stopper den første bil, jeg ser.
-Hjælp! -Kom. Jeg kan ikke klare mig uden dig.
Giv slip! Hjælp! Politi!
Hjælp!
De må være meget forelskede.
Det ser ud, som om bilen er overophedet.
Blæseren er gået.
-Jeg fryser. -Ja. Og du er sulten.
Jeg fryser hovedsageligt.
Hvis du opgiver at være en helt og støtter mig,
så kunne vi måske gøre noget ved det, at du fryser.
Lave bål?
Nej, det var ikke just det, jeg havde i tankerne.
Jeg vil ikke fornærme dig ved slet ikke at prøve.
Hvorfor vil du anmelde mig?
Er du ikke allerede berømt nok?
Jeg vil gøre min pligt. Det er svært for dig at forstå.
-Hvorfor mistror du mig? -Fordi du ikke er logisk.
Var du uskyldig, ville du være gået til politiet.
Det er et spørgsmål om tid!
Det vil tage mig uger at overbevise dem.
Er de lige så dumme som dig, tager det flere måneder.
Er vi meget langt fra Soda City?
Det ved jeg ikke. Vi kan spørge i den næste by.
Jeg tror altså ikke på det med Tobin.
Fordi han har en stor ranch, en pool og...
Nej. Det er svært at tro om nogen amerikaner overhovedet.
Du tror det om mig!
Du er anderledes. Du ligner en sabotør.
Du har en sabotørs udtryk.
Sig nu ikke, at du har valgt min side.
Nej. Jeg fryser.
Spilder du ikke værdifuld tid ved
at sidde her og beundre udsigten?
Se der.
Vi får vist selskab.
Hvad tror du, de skal helt heroppe?
Det går ikke ret stærkt, hvad?
Ved du, hvad vi kan?
Det kan du godt glemme.
RUSSELL-BRØDRENES CIRKUS
Beklager, jeg kan ikke løbe risikoen.
Du har ret. Jeg ville melde dig ved første lejlighed.
Giv slip!
Hjælp! Hjælp!
Giv mig nu en chance. Kan du ikke vente til Soda City?
Jeg er desværre nødt til at efterlade dig her alene,
men jeg har fortalt, hvad jeg må gøre.
Jeg vil lige advare dig om en ting: Slanger.
Der er mange. Der er kun fem eller seks giftige arter,
men der er mange af den lange, glatte og slimede slags.
Barry!
Jeg er på vej frem i verden. Jeg er bedre end slanger.
-Barry, vil du ikke nok? -Er du med mig?
Ja, ja!
Hvad fik dig til at ændre mening?
Jeg kan ikke melde dig, hvis jeg sidder fast herude.
Nå, derfor. Gå tilbage til reptilerne.
-Giv slip! -Hvem der?
I må ikke være her! Stop det der, og stå af!
Rolig nu, major.
Blinde passagerer.
Midt i ørkenen finder vi to vagabonder mere.
Beduiner som os selv, hvad, Esmeralda?
Det er jo bare et par unge.
Vores bil brød sammen, vi har gået meget langt.
Vi så bussen og sprang på. Vi ville ikke vække jer.
Brød sammen, hvad? Vi har ikke passeret nogle biler.
-Det lyder som løgn. -Forstår De, det var på en sidevej.
Ja. Måneskin og en parkeret bil. Herligt.
-Nej, vi var virkelig bare... -Esmeralda! Du ser sex alle vegne.
Få mudderet ud af øjnene og se op på stjernerne.
Åh, undskyld. Jeg hedder Bones.
-Også kendt som det menneskelige skelet. -Goddag.
Det er Esmeralda, vores skæggede dame.
Vi er stolte af at have hende med i gruppen.
I må være trætte. Kom ind og sid ned, hvil jer lidt.
Vi prøver at nå frem til Soda City,
der vist ligger 300 km nordpå.
I når ikke frem før i morgen tidlig, så gør jer det behageligt.
I skal møde vores kollega, Tatania, det menneskelige bjerg.
-En imponerende dame. -Goddag.
Hvad foregår der?
Vækkede vi dig, skat? Det var ærgerligt.
Jeg var skam vågen.
Gid, du ville bede Mignonette gøre noget ved den søvnløshed.
Jeg har ligget og vendt og drejet mig.
Gid. du ville bede Marigold tie stille.
Taler I nu ikke sammen igen? Jamen du fredsens.
Marigold er vred, fordi jeg smed hendes kavaler ud.
Sig til Mignotte, at jeg ikke ville
have den mand, om det så var en gave.
Han var bare ude for at se giraffen.
Piger, piger. Hvad vil vores gæster ikke tænke?
-Hov, han er sød! -Hørte du det? Typisk.
Stop så. De er trætte. De har gået flere kilometer!
Fik I ikke et lift? Nej, normale mennesker har kolde hjerter.
Ti så stille, og smid vagabonderne ud!
Et koldt hjerte, delvist reduceret i størrelse.
Jeg vil ikke fornærmes. Få dem ud.
-Major, skat... -Du skal ikke kalde mig "skat."
Jeg har en kontrakt, hvori der indgår sikker transport.
Der står intet om at samle vagabonder op.
-Det er politiet. -De leder nok efter nogen.
Hvem kan det være?
-Mig, formoderjeg. -Åh!
Den sorgløse ungdom, og han har håndjern på. Hvad er du eftersøgt for?
Noget, som en anden har gjort.
Jeg tror ikke, han har gjort noget galt. Jeg vil til enhver tid forsvare ham.
Mignonette får problemer med politiet, hvis hun ikke passer på.
De leder oppe foran.
Hvad venter du på? Overgiv ham til politiet.
-Han har ret. -På ingen måde.
Vi burde nok ikke, men vi skal jo heller ikke have problemer...
-Bones, kald på politiet! -Et øjeblik, major.
Jeg ser en parallel til en vanskelig situation i verden.
Vi er besejret fra starten.
Du har sympati for ham, men er villig til at forholde dig passivt
og lade det uundgåelige ske.
Jeg tror, men trods det er jeg fristet til at lade mig blive tilsidesat af magten.
Resten af jer, med undtagelse af den her ondskabsfulde idiot,
er uvidende om fakta og derfor forvirrede.
Gudskelov tilhører vi et demokrati.
-Vi stemmer om det. -Nej. Jeg er imod at stemme!
Fascist!
I ved, hvor vi står indtil videre.
Tvillingerne er på modsat side, og deres stemmer udligner hinanden.
Tatania er på begge sider på en gang og dermed neutral.
Majoren ønsker at overdrage de unge mennesker til politiet,
og det er jeg imod.
Esmeralda, beslutningen er din.
Jeg vil ikke have mere ballade,
men jeg har set på noget,
noget, der er ret fint.
Jeg har betragtet den lille pige, der står ved siden af den stakkels unge mand.
Uden et ord. Uden et spørgsmål.
Hun udholder det samme som han, står ved hans side uanset, hvad der sker.
Og jeg har tænkt.
Gode mennesker bliver ved en, når der er problemer,
og der er ikke mange gode mennesker i verden.
Det ved vi, os alle sammen, bedre end de fleste.
Det er ikke noget, man ser hver dag, så jeg stemmer...
Vi melder dem ikke. Dygtig pige, Esmeralda.
Revolutionært! Jeg finder mig ikke i det!
Næ, nej. Du må bøje dig for flertallet.
Gå tilbage, og lad, som om I sover. Mere behøver I ikke.
Sæt dig her, søde. Unge mand, du skal skjules.
Sluk lyset. Her. Tag frakken af, og tag den her på.
Vågn så op derinde!
-Hvad skal det forestille? Halloween? -Politiet.
Er det sandt?
Har I ikke noget bedre at lave
end at vække lovlydige borgere midt om natten?
Vi leder efter et ungt par.
Han har mørkt hår, mellem 20 og 25 år.
Kvinden siges at se godt ud. Har du set dem?
Hvor skulle jeg se nogen, der ser så normale ud?
Hvem er det? Det ligner ikke en fra truppen.
Jo, hun er skam en af os. Hun er vores lille slangetæmmer.
Lige nu sidder hun på en kasse slanger, så de ikke bliver ensomme.
Kan du forestille dig det? Hun ser godt ud, ikke?
I kan vist godt lægge jer til at sove igen.
Slangetæmmer! Det må jeg sige. Man ved aldrig med kvinder.
Du kan godt komme ud nu.
-Vent, politi! -Sæt dig ned. Vi er på vej.
-Mange tak. -Det var så lidt.
Det er dejligt at kunne hjælpe andre.
I har ret til at høre, hvad det handler om.
Det gør ikke noget.
Hvis den lille pige stoler på dig, så gør vi også.
Lillepigen! Det har været svært for hende.
-Stakkels pige. Hun er udmattet. -Jeg tager mig af hende.
Kom, så går vi.
Lad nu slangerne sove. De skal se godt ud i morgen.
Undskyld.
Hvad?
Jeg var en idiot. Jeg var bange.
Det ville have være idioti, hvis du ikke havde været bange.
Du er træt, andet er der ikke i vejen med dig.
Sov nu, så skal det nok gå.
Jeg kan sagtens sove, jeg er så træt.
Jeg vil sige dig noget. Jeg tror på dig.
Gør du, Pat?
Det gjorde du ikke før.
Det er et frit land. En pige kan ændre mening, ikke?
Jovist.
Tak, Pat.
De fik mig til at skamme mig.
De er så søde og tillidsfulde.
Vidunderlige mennesker, undtagen majoren og den onde tvilling.
Man kan ikke rigtigt bebrejde den fede dame,
når hun har mistet sin figur på den måde.
Velkommen til Soda City.
Hjertet i natronbæltet.
Vi kan lige så godt se byen.
Der er intet at se. Kom.
Vi kommer vist lidt for sent.
1923 FEBRUAR
Det er jeg ked af, skat.
Jeg burde ikke have taget dig med.
Jeg beklager mig ikke.
Det er skønt, ikke? Løsningen på alle mine problemer.
Jeg regnede med stedet her.
Et hul i jorden, 8000 kilometer fra noget som helst.
Se her. Den har været i brug.
Lad os gå om til vinduet.
Pas på, at du ikke skærer dig!
Hallo? Hallo?
-De lagde på. -Hvilken slags telefon er det?
En felttelefon.
Værelse med udsigt.
Hvad er det til?
Det ved jeg ikke.
Se der.
En trefod.
Jeg tror, højden passer. Ja.
Der hører noget andet til.
Der!
Ja.
-Kan du se noget? -Ikke endnu.
Lad mig se!
-Jamen det... Barry! -Ja.
Vi må hellere sætte den væk. Tag den.
-Brændet! -Hvad med det?
Det kan ikke bruges i kakkelovnen.
-Hvorfor ikke? -Røgen ville kunne ses.
Det er en bil.
Skjul dig. Nej, ikke her.
Hvad laver du her?
Hej. Jeg spekulerede på, hvornår I kom.
Hvor er du fra? Hvorfor sniffer du rundt her?
SABOTØR
Må jeg?
Barry Kane ansvarlig for ødelæggelsen af flyfabrik.
Sjovt, du kender til stedet. Jeg forstår det ikke helt.
Du burde måske have tænkt mere over det.
Det hjælper os ikke ligefrem, du kommer her.
Politiet er efter ham, og han dukker op her.
Tobin har sendt mig.
Den gamle må være blevet tosset.
Ro på, Neilson. Du kritiserer foran andre mennesker.
Ja. Du skal ikke tale sådan om den gamle.
Jeg passer mig selv, doktor.
Også jeg. Det var derfor, Tobin sendte mig herop.
Han sagde, I ville sørge for mig.
Det er vist ret klart, Neilson.
Jeg ved altså ikke rigtig.
En fyr dukker op fra ørkenen, og straks får jeg ordrer.
Det er ikke ret klart.
Jeg er ikke just en fremmed, husk, jeg har været omtalt i pressen.
Ja, hr. Kane har klaret sig ganske godt nede sydpå.
Man kan ikke tilsidesætte hans bedrifter, det håber jeg i hvert fald ikke.
En mand som han har fortjent anerkendelse.
Jeg har ret til mere end det. Også beskyttelse.
I skal sørge for mig.
Firmaet vil gøre sit bedste.
De er kendt for at være loyale over deres ansatte.
Neilson sørger for at bevare det ry.
I fyre østfra har det nemt.
I giver ordrer, det må jeg sige.
De store drenge med skrivebordsarbejde.
I sidder bare der i de store læderstole, rækker ud efter telefonen
og lader os tage skraldet.
Jeg tror, jeg tager østpå og arbejder et stykke tid.
Du udviser ikke just loyalitet over for firmaet.
Ikke det? Nej, jeg er ved at være træt af det.
Det er jeg også! Træt af den her snak! Lad os komme af sted.
Jeg har gået det meste af vejen hertil.
Jeg kan ikke skjule dig. Det er ikke mit ansvar.
Er det ikke dit ansvar?
Hvad med dig? Du virker heller ikke interesseret!
Eller er du hjernen bag det hele?
Eller tager du bare chancen nu og da?
Måske er det ikke sådan, det fungerer.
Måske er jeg den eneste, der tør?
Men nu skal I høre!
Jeg udførte et rigtigt stort job.
I skal sørge for mig og gøre det godt,
ellers får I ballade.
Jeg skal væk fra den her del af landet!
Jorden brænder under mine fødder! Jeg skal tilbage østpå!
Der skiller jeg mig ikke ud, som jeg gør her.
Tag det nu roligt. Vær nu lidt modig.
Jeg er modig! Jeg har været modig længe nok!
Jeg forstår problemet. Jeg beklager al den snak,
men i denne branche er vi nødt til at være helt sikre.
Jeg tror, jeg kender ham nu.
Jeg kører faktisk østpå nu. Du må hellere komme med mig.
Godt, lad os komme af sted.
Saml tingene. Bagefter skal stedet ryddes.
I kommer ikke tilbage hertil.
Hvorfor ikke? Tror du, de har opdaget stedet?
Det ordner jeg.
Find et andet sted at opbevare tingene.
Det bliver ikke nemt.
Kan du ikke klare dit job, finderjeg en anden.
Jeg kan klare det.
-Du får brug for noget tøj. -Størrelse 42.
Hvad gør vi med dem her?
-Hvordan ødelagde du dem? -På en blæser i bilen.
Smart tænkt.
Det kan vi godt ordne, men lad os komme i gang.
Hørte du noget?
-Hvor fører den hen? -Bare et andet rum.
Det er vejen ud.
Vi regner med, at Kane og de andre er på vej til New York.
-Hvis jeg kan gøre noget... -Tak.
Enhver ville have gjort det samme.
Ja, krigen gør en stor forskel.
Alle vil gerne bidrage.
Får jeg Deres adresse i New York, frk. Martin,
så kontakter vi Dem der.
Måske kunne De sende et telegram om, hvilket fly De tager.
Vi vil gerne i kontakt med Dem hurtigt.
Det gør jeg, når jeg kommer tilbage til min onkel.
Godt, frk. Martin, bevar kontakten.
Jeg er glad for, vi tog denne vej.
Det er lidt længere, men jeg er lidt sentimental.
Jeg vil se det en sidste gang.
Smukt, ikke?
Et monument over menneskets uophørlige flid
og dets stædige tro på fremtiden.
I kommer snart videre.
Har De nogen kameraer eller våben?
Slet ikke, hr. betjent.
-De? -Nej.
De må få megen strøm fra dæmningen.
Den forsyner vist 75 procent af Los Angeles-området,
også strømmen til forsvarsfabrikkerne.
-Tror du, der er nogen... -Kender du Tobin godt?
Nej, jeg har kun mødt ham den ene gang på hans ranch.
-Havde han barnet hos sig? -Hans barnebarn? Ja.
Han virkede til at holde meget af hende.
Ja, det er en af de ting, jeg kan lide gamle Tobin for,
hans kærlighed til den lille pige.
Bevis på et godt hjerte.
-Jeg har også børn. -Ja?
To drenge. Et par søde gutter. To og fire år.
Den fireårige kan være uartig. Han er lidt af et problem.
Giver vi ham nyt legetøj, er det smadret indenfor en halv time.
Men nogle gange når det er overstået,
virker han nærmest ked af det.
Nogle gange ville jeg ønske, at min yngste var en pige.
Min kone og jeg skændes faktisk ofte over min lille særegenhed.
Jeg vil ikke have, han får kort hår, før han er ældre.
-Skader det ham mon? -Det ved jeg ikke. Måske.
Da jeg var barn, havde jeg lange, gyldne krøller.
Folk stoppede op på gaden for at beundre mig.
Det er anderledes i dag.
Klipper du drengen, kan det spare ham for problemer.
Så, nu kører vi.
Den sidste hyldest En smuk begravelse $49.50
-Kør til 401 i stedet for kontoret. -Okay.
Noget galt?
Masser. Jeg prøvede at ringe til kontoret, men forbindelsen er afbrudt.
Jamen de burde have betalt regningen.
Det er ikke tid til spøg. Politiet overvåger kontoret.
Den afbrudte forbindelse er vores signal.
-Tror du, de holder udkig efter mig? -Jeg ved det ikke.
Hvem ville vide, at du var i New York?
Du har nok ret.
Hvad med Brooklyn i morgen? Vil du have mig med?
Hvornår lærer du at holde kæften lukket?
-Undskyld, jeg troede, han var med. -Hold kæft!
Det gør ikke noget. Jeg kan holde på en hemmelighed.
Kom så.
Godaften, hr. Freeman.
-Hej, hr. Freeman. -Goddag.
Dejligt at se Dem, hr. Freeman. Var det en god tur?
Ja tak, Robert.
Fruen er ovenpå. Hun glæder sig til at se Dem.
Tak, Robert. Vi går lige op.
Denne vej.
Hvem er det?
Er det et hotel? Hvad er det for en fest?
Det er for en værdig sag.
Fru Sutton udlåner ofte huset til velgørenhed.
Hun er en meget gavmild kvinde.
Jeg tror ikke, hun bliver glad for at se os på en aften som denne.
Idioter, alle sammen!
Elendige, ineffektive idioter. Jeg må gøre alt selv.
Jeg skal våge over jer som en gammel høne.
Undskyld, fru Sutton.
Gæsterne nedenunder forventer at se mig.
De vil jo gerne have noget for deres 25 dollars!
Min godgørenhed skal ikke misbruges.
Mit liv, min position betyder meget for mig.
Jeg skal gøre mit bedste, fru Sutton.
Jeg ville ønske, at dit bedste var lidt bedre.
Hr. Freeman, De kommer på et godt tidspunkt.
Jeg sagde lige til Edward... Er det den unge mand?
Var det nødvendigt at bringe ham her? Jeg kan ikke give ham et tilflugtssted.
Huset er fyldt med gæster, der er vigtige folk!
Forstår De ikke min position, hvis den unge mand er her?
Politiet overvåger kontoret. De kommer gudskelov aldrig her.
Men hvis De opfører Dem dumt,
så vil mit respektable hjem ikke beskytte Dem.
Undskyld, fru Sutton. Vi kan ikke efterlade løse ender.
Okay.
Men hold for guds skyld op med at lege konspirator.
Fortæl mig om pigen, eller spørg ham.
Hvorfor fortalte du mig ikke om den unge dame i Soda City?
Jeg tænkte ikke, at det var vigtigt.
Hun var bare en pige. Hun samlede mig op, hun var køn.
Det var vist lidt risikabelt.
Det var det hele.
Jeg er ked af at have udsat Dem for risiko.
Hvad laver hun her?
-Du er overrasket over at se mig. -Hvordan kom du hertil?
Det er ligegyldigt.
Sagen er, at der slet ikke var grund til at bringe hende!
Forstår De, hr. Kane, jeg har lige fået at vide,
at hun var meget indiskret, efter hun forlod Dem i Soda City.
Hun tog direkte til den lokale sherif,
der heldigvis er en af vores gode venner.
Spild ikke tiden med forklaringer, hr. Freeman.
Den pige skal ud af huset.
FLUGT
Min godgørenhed skal ikke misbruges!
Du var altså snu. Herligt. Det er en stor hjælp for os alle.
Nej, jeg var ikke snu. Jeg har ikke været snu i fire dage.
Selv da jeg tog til sheriffen, tøvede jeg.
Jeg hadede at få dig i fedtefadet.
Jeg forstår dit dilemma.
Jeg burde have efterladt dig hos slangerne.
-Du kunne have lært at klapre. -Jeg havde ret, hvad angår dig.
Godaften, hr. Kane.
Jeg vidste ikke, De var en bogorm.
Lad mig vælge noget passende til Dem.
Noget, der ikke er for svært at forstå.
Lad mig nu se.
Her. Den er passende.
DEN UBETYDELIGES DØD
Beundringsværdigt værk. På sin vis profetisk.
Hvorfor er du her, Charles? Hvad er det for noget vrøvl om bøger?
Jeg er flygtning.
Jeg har sluttet mig til den oprørske gruppe af verdensomrejsende.
Man bliver i sidste ende til det, man afskyer mest af alt.
Og hvem har jeg at takke for det? Dem, hr. Freeman.
Pigen fik lov at flygte. Hun efterlod hr. Kane, tog direkte til sin onkel.
Og den charmerende gamle mand gik til politiet.
Som resultat væltede det ind med betjente i mit hjem.
Heldigvis var jeg lige ved at gå, da de kom.
Og de andre, de loyale, ja, de betaler for deres loyalitet.
Det er jo skrækkeligt! Dit charmerende hus. Det gør mig ondt, Charles.
Det var lidt heldigt. Det kunne være gået værre.
Og De kunne have været lidt mere effektiv i den her sag, hr. Freeman!
Hvad nytter det at fornærme mig? Vi har problemer.
Og det vigtigste er at sikre, at alle omkring os er loyale.
Hr. Kane?
Jeg ved det ikke. Jeg vil vide, om han er i orden.
I orden? Det er en underdrivelse.
Han er langt mere end det!
Han er ædel, prægtig og ren.
Derfor betaler han den pris,
som de ædle, prægtige og rene må betale i denne verden.
Han bliver fejlbedømt af alle.
Selv politiet har en helt forkert opfattelse af ham.
Jeg kan forsikre Dem om, at i modsætning til, hvad man formoder,
og hvad han selv har fortalt Dem,
så er den unge mand på ingen måde en af landets fjender.
-Charles, det må være din spøg! -Jeg mener, hvad jeg siger.
Hr. Kane er ikke en del af vores lille organisation.
Din protegé. Det har du vel nok klaret fint. Du tog ham med hertil, din idiot.
Hvad i himmelens navn gør vi med ham?
Det er et yderst passende spørgsmål.
Der er ikke meget, vi kan gøre ved ham.
Jeg begik den fejl at overdrage ham til politiet.
Det er endnu mere umuligt nu.
Der er desværre kun en ting, vi kan gøre.
Forstår I, vi risikerer alle dødsstraf.
Derfor må vi benytte det gamle aksiom:
Tand for tand. Kane for Tobin.
Vær venlig ikke at diskutere den slags her.
Det er modbydeligt og malplaceret.
Charles, jeg er bange. Vi må tage forholdsregler.
Naturligvis. Vi må også fortsætte arbejdet.
Det er for risikabelt. Vi har opgivet dæmningen.
Vi må forholde os inaktive.
Inaktive? De tager ganske fejl.
Gør vi først det, er organisationen færdig.
-Vi må fortsætte, for enhver pris. -Hvad med i morgen?
Det kan De ikke opgive efter alle de forberedelser.
-Men, Charles, risikoen... -Er stor. Det ved jeg godt.
Beklageligvis skal vi udføre vores ordrer.
Jeg tager til Caribbien nu.
Min position her er endnu mere umulig end jeres.
Jeg glæder mig selvfølgelig til at se Mellemamerika.
Havana får en livlig sæson.
Jeg har pludselig fået nok af det her land.
Krigen har gjort det barskt.
Du efterlader os med konsekvenserne, mens du sidder på en båd.
Det lyder ganske idyllisk.
Charles, det er umuligt.
Det er en panikreaktion.
Det gør mig meget ondt.
Der er du jo! Det klæder ikke en værtinde sådan at gemme sig.
Trænger jeg mig på? Undskyld, men jeg må bortføre Henrietta.
-Hun er straks tilbage. -De folk giver vrøvl.
De står for maden, men de roder frygteligt.
Tjeneren kommer straks med kaviaren!
Det sætterjeg mit ry på.
Vær nu ikke et fjols. Find telefonen.
-Hvordan? -De var i lufthavnen.
Jeg troede først, de var fra politiet.
Det nytter ikke at gå den vej, hvor jeg kom ind.
Vi går ud ad fordøren! Det kan vi lige så godt.
Javel. Vi overvåger bagudgangen. De kommer ikke ud.
Det nytter ikke. Jeg mødte den ene på vej ind.
Han er en af dem. Vi kommer aldrig ud den vej.
-Hvad kan de gøre ved os? -Masser.
Fange os. Vi har ikke en chance.
Men gæsterne ville se dem gøre det.
Ja, men stiller nogen spørgsmål, så er vi ubudne gæster.
Barry, det er skrækkeligt. Som et mareridt.
Er der slet ingen her, vi kan stole på?
Jovist. Dem alle sammen. Men hvem?
Undskyld, det lyder nok lidt skørt.
Faktisk ved jeg ikke, hvor jeg skal begynde,
men huset er et arnested for spioner og sabotører.
Jeg forsikrer Dem om, at det er sandt. Selv værtinden, fru Sutton.
Hvad fejler De? De er fuld. De er ikke engang klædt på.
-Hvad sagde han? -Han tror, jeg er fuld.
Da jeg læste i avisen, hvad japanerne gør...
Spil! Beat Me Daddy, Eight to the Bar.
Sådan, ja. Bliv i det toneleje.
Undskyld, betalte De 25 dollars for at komme her i aften?
Nej. Min chef gav mig billetten. Hvorfor?
Jeg har brug for din hjælp.
Vi er blandt en gruppe af medlemmer af femte kolonne.
-Hvad går den spøg ud på? -Nej, jeg mener det.
Det må være din spøg. Han prøver at drille mig.
-Så giv igen. -Spil, søn, spil.
Undskyld, jeg vil gerne tale med Dem om noget vigtigt.
Hvad er det, hr. Kane?
De ved, at det er håbløst.
Hvorfor ikke spise lidt mad sammen med hr. Tobin ovenpå?
Nu skal jeg vise Dem vejen.
Barry, før de får os, så stop musikken, og fortæl dem det hele!
Det her er Sutton-huset. Jeg er fra Glendale i Californien
og er eftersøgt af politiet.
De fanger mig, så snart jeg åbner munden.
Hvad vil du gøre? Vi kan ikke bare stå her.
Jeg ved, hvor vi er i sikkerhed.
Barry, jeg er bange.
Det er så uvirkeligt. Folk danser og morer sig.
Og når man prøver at advare dem, griner de.
De tror, du er fuld.
Den gråhårede mand virkede til at være en ærlig borger.
Bare en ven af familien. Lokalet er nok fyldt med dem.
De er så snu. Det skræmmer mig.
Ja, de er snu, de er skånselsløse.
Det er nemt at vinde, når man glemmer reglerne.
En mand ved navn Fry taber en pung i Californien, og vi to ender her.
Det er det eneste gode ved det, at vi er sammen.
Jeg ville ønske, det var et hvilket som helst andet sted, sågar Nordpolen.
Måske ender vi der og jager Fry over en gletsjer.
Fry. Han virker så ubetydelig nu. Jeg havde glemt ham.
Det havde jeg også.
Vi kan ikke fortsætte med at danse, som om det er en almindelig lørdag aften.
Vi kan heller ikke vente på, de henter os.
Hvad tror du, de vil gøre?
Lige nu prutter de nok om prisen med Mord ApS.
Barry, vil du ikke nok lade være!
Undskyld. Jeg vil nødig dø nu, der er stadig så meget at gøre.
Det er virkelig vigtigt at forblive i live. Du hørte jo, hvad de sagde.
Noget om en opgave i Brooklyn i morgen.
-Flådestationen. -En af os skal være der.
Måske kan du komme ud, hvis jeg laver postyr.
Hvad så med dig?
Tænk ikke på mig. Vi må tage chancen.
Hvorfor kunne jeg ikke have mødt dig for 100 år siden på en strand?
Badedragter så ret sjove ud for 100 år siden.
Men du ville uden tvivl se smuk ud.
Vi opfører os vist ikke pænt.
Og hvad så? Vi er jo ikke inviterede.
Pat, det her er mit øjeblik.
Uanset hvad der sker, kan de ikke tage det fra mig.
Undskyld. Tillader De?
Undskyld. Har De lyst til at danse?
Javist. Gerne.
De er en langt bedre danser.
Tak. Hvem var den mand, De dansede med?
Det ved jeg ikke. Jeg har aldrig set ham før.
Nej, jeg mener den mand, der bare forlod Dem.
Det er ham, jeg mener. Jeg har aldrig set ham før.
Det var en skam. Det var dejligt. Jeg håber, De beder mig igen.
Tak. Mange tak.
Unge mand, De lader til at more Dem.
Dejlig fest, ikke sandt?
Hvor er hun?
De mener Deres unge dame? Jeg troede, De passede på hende.
Måske fik hun hovedpine og har lagt sig.
Kommer De med, så vi kan lede efter hende?
Vent.
Mine damer og herrer!
Må jeg bede om Deres opmærksomhed, tak.
Jeg har noget, jeg gerne vil sige.
Noget, som De bør vide om dette hus og om Deres værtinde.
Undskyld, men før De fortsætter,
bør De se på gardinet på balkonen.
Jeg er ikke den store taler, mine damer og herrer,
og De spekulerer nok på, hvad jeg kan fortælle Dem
om Deres værtinde, som De ikke allerede ved.
Hendes elskværdighed, venlighed og mange velgørenhedsprojekter.
Der venter Dem en stor overraskelse, mine damer og herrer.
I aften, i dette hus, til fordel for en meget værdig sag,
som hun allerede har gjort så meget for,
sætter vores værtinde, fru Sutton,
en af sine største skatte, en af de berømte Sutton-juveler, på auktion.
Fru Sutton, er De så venlig at træde frem?
Tak.
Hr. Kane, den unge dame spørger efter Dem.
Er De sikker?
Jeg ville ikke lade hende vente, hvis jeg var Dem.
Ja.
Er der nogen, der...
Hr. admiral, er De så venlig at overtage?
-Undskyld mig. -Et telefonopkald.
-Med fornøjelse. -Tak.
Mine damer og herrer, jeg tager imod Deres bud på dette smukke armbånd,
der er skænket af vores værtinde, fru Sutton.
-Må jeg få et bud? -1.000 dollars.
Tusind dollars er budt. Nogen højere?
1.500 dollars.
1.500 dollars er budt. Nogen højere?
-1.750 dollars. -1.750 dollars.
2.000 dollars.
2.000 dollars er budt for det smukke armbånd.
Hvor er hun?
De har vist et blødt punkt for den unge dame.
Det er ikke klogt at gøre Dem selv så sårbar,
når De forsøger at redde landet.
Hvorfor vrænger De, hver gang De henviser til vores land?
De klarer Dem godt. Jeg forstår det ikke.
Nej. De nærer jo en glødende beundring.
Den gode amerikaner. Der er millioner som Dem.
Folk, der trasker derudaf uden at stille spørgsmål.
Jeg hader at bruge ordet dum, men det er det eneste, der dækker.
Den store masse, millioner af tåber.
Nogle få af os er ikke villige til blot at følge trop.
Nogle få af os er kloge nok til at se, at der er mere at gøre
end blot at leve små, selvtilfredse liv.
Nogle få af os ønsker en mere profitabel form for regering.
Når man tænker over det, hr. Kane,
så har de totalitære stater en langt højere kompetence end vores.
De får tingene gjort.
Ja. De får tingene gjort.
De bomber byer, sænker skibe, torturerer og myrder,
så De og Deres venner kan spise af guldtallerkner.
Det er en fin filosofi.
Jeg har hverken i sinde at blive bombet eller sænket, hr. Kane.
Det er derfor, jeg går nu.
Hvis det ikke lykkes for Dem, hvis vi vinder,
så kommer jeg tilbage.
Måske får jeg så, hvad jeg ønsker. Magt.
Det ønsker jeg lige så meget, som De ønsker tryghed eller Deres job eller den pige.
Vi har forskellig smag, som De ser.
Men jeg er villig til at bruge den nødvendige magt for at opnå mine ønsker.
De får det i hvert fald til at lyde nemt.
Det er et trick.
Jeg kender resultatet af den magt, De tror på.
Den dræbte min ven, og den dræber tusindvis som ham.
Det er det, De er ude efter.
Men det generer Dem ikke, det kan jeg se.
For De hader alle mennesker.
Nu skal jeg sige Dem noget.
Jeg har lært meget i de sidste fire-fem dage.
Jeg har mødt mænd som Dem, og jeg har mødt andre:
Folk, der er hjælpsomme og ivrige efter at gøre det rette.
Folk, der nyder at hjælpe hinanden med at bekæmpe skurkene.
Had og kærlighed.
Verden vælger side. Jeg ved, hvem jeg vælger.
Og der er mange andre på min side, mange millioner i hver eneste land.
Og vi er ikke svage. Vi er faktisk stærke.
Og vi vil rejse os for at kæmpe, og vi vil vinde.
Husk det, hr. Tobin. Vi vil vinde, uanset hvad I gør.
Vi vil vinde, uanset hvor lang tid det tager.
Hr. Kane, vi har vist diskuteret menneskets rettigheder tilstrækkeligt.
Jeg er lidt træt. Det må De også være.
Robert, kan du finde et sted, hvor hr. Kane kan sove i nat?
Så gerne.
-Så er det nok, Robert. -Udmærket.
-Sørger du for det? -Javel.
-Er det det hele? -Ja. Tak.
Det er ligegyldigt, hvor store anstrengelser vi har gjort os.
Det hele afhænger af timing.
NYESTE SKIB BLIVER SØSAT I DAG
Hvis denne del af slæbestedet ryger i luften før søsætningen,
er vores indsats spildt.
SKIB - SLÆBESTED KAMERA - LYDBIL
Sker det for sent, bliver publikum blot skræmte.
Timing, timing, timing.
Der må ikke trykkes på den knap, før skibet bevæger sig.
AMERIKANSK UGEREVY
Hvad er flugtplanerne?
Når kamerakablerne fjernes, kører bilen.
Vi har en mand ved porten.
Hvem styrer kameraet ved slæbestedet?
Det gør jeg. Kablerne til sprængstofferne blev lagt ud i går nat.
Jeg skal blot forbinde dem til kameraerne.
Ærgerligt, at vi må ofre et kamera. Alt lader til at være i orden.
Jeg venter på jer på kontoret. Held og lykke.
AMERIKANSK UGEREVY
-Er de væk? -Ja.
-Hvordan har hun det? -Okay. Hun spiser morgenmad.
-Problemer med at holde hende stille? -Nej, vi indgik en aftale.
Hun blev træt af at have tape over øjne og mund.
Jeg håber, vi snart slipper for hende.
Jeg har lovet at tage min søster med til koncert.
-Giv mig nøglen. -Værsgo.
Jeg beklager, at du ikke kunne blive i huset,
men fru Sutton har et begrænset antal gæsteværelser,
og hr. Kane stod først i køen.
-Hvor er jeg? -Det er en hemmelighed.
Jeg håber bare, at det ikke er for højt oppe for dig.
Hr. Kane bor længere nede, men der bliver sørget godt for ham,
og ligesom De nyder han sikkert en god morgenmad.
PHOENIX BRANDALARM OG SPRINKLERSYSTEM
Hent brandslangen!
-Hvem ejer det sted? -Det er fru Suttons hus.
-Hvem er hun? -En eller anden rig dame.
Jeg så noget i avisen om hendes velgørenhed.
Det står et eller andet sted. Her.
FRU SUTTON ER VÆRTINDE FOR STOR BEGIVENHED
Hvad med i morgen?
Det kan De ikke opgive efter alle de forberedelser.
-Men, Charles, risikoen... -Er stor. Det ved jeg godt.
SLAGSKIB SØSÆTTES I DAG KL. 11.30 PÅ BROOKLYN FLÅDESTATION
Beklageligvis skal vi udføre vores ordrer.
-Hvad er klokken? -10.50.
Tak.
Brooklyn Flådestation, hurtigt!
Hjælp i fare send politi se op og se lyset glimte.
-Hvor meget? -15.
-Kan De veksle? -Ja.
Takket være Flådeministeriet
viser vi Dem nu Brooklyn Flådestation, hvor vi via en landsdækkende forbindelse
vil forsøge at bringe en beskrivelse
af søsætningsceremonien for Flådens største skib, USS Alaska.
Nu skifter vi over til Brooklyn Flådestation.
Vi står her på Brooklyn Flådestation.
Det er en blæsende efterårsdag, men en god dag til søsætning.
I disse tider er det altid en god dag til søsætning.
Vores mikrofoner er anbragt i flere nøglepositioner,
-så vi kan bringe... -Hvad venter vi på?
Trafikken. Hvad tror du selv?
-Værsgo. Jeg går. -Okay.
Hovedtaleren er ved at være klar.
Mine damer og herrer, De får nu Bill Donnan,
der sidder på selve platformen.
Værsgo, Bill.
Mine damer og herrer, De hører Bill Donnan.
Vi befinder os på platformen lige under boven på det store skib.
Det tårner sig op over os som et enormt uhyre.
Platformen, hvor...
Jeg skal tale med chefen!
Jeg ordner det. Hvad vil De?
Der vil ske sabotage.
-Hvor har De informationen fra? -Det er der ikke tid til.
Vi er nødt til at have mere at gå på.
Kom ind og tal med chefen.
-Der er ikke tid! -Hvad forventer De?
Jeg skal tale med chefen!
Nej, De skal ind på kontoret først.
Towley, 1050.
Der er tætpakket
-med flådeofficerer... -Vent her.
...og flådepersonel.
I gruppen til venstre for mig ser jeg kontreadmiral Pierce og fru Pierce.
Det er fru Pierce, der udfører flaskeceremonien i dag.
Hun står og giver hånd til mange mennesker.
Et øjeblik, mine damer og herrer.
Kontreadmiral Pierce går hen til mikrofonen.
Jeg tror, han vil tale nu.
Vi skifter over til talerens mikrofon.
Søsætningen af et skib i krigstid er altid en alvorsfuld begivenhed.
I dag, hvor flåden kæmper på de syv have,
får ceremonien endnu større betydning,
for den repræsenterer en sejr for det amerikanske folk.
-Hvor blev han af? -Han gik udenfor.
...amerikanske arbejderes stærke og flittige hænder.
Lad os fryde os over dette øjeblik. Lad os have tillid til...
...for at vise verden, hvad Amerika kan gøre.
Vores amerikanske soldater, der giver deres liv,
så vi i dette land kan leve anstændigt, trygt og sikkert.
De hører Bill Donnan igen, mine damer og herrer.
De har lige hørt kontreadmiral Pierce, der talte på Brooklyn Flådestation.
Hans tale hyldes med store klapsalver...
Lås dørene, hurtigt! Jeg ordner det!
Vær klar til at køre, når der sprænges.
Flådeofficeren overrækker hende en flaske champagne,
der er bundet fast ovenover.
AMERIKANSK UGEREVY
Folkemængden venter spændt. Det er en højtidelighed.
Jeg skifter til mikrofonen, der er tæt på skibets bov,
så De måske kan høre selve søsætningen.
Fru Pierce går hen til skibets bov.
Jeg skifter over til fru Pierce.
I det amerikanske folks navn
døberjeg dig Alaska.
-Hvad er problemet? -Jeg ved det ikke. En eksplosion et sted.
ROCKEFELLER CENTER VAREINDLEVERING WEST 50 ST 21
VAREELEVATOR
George!
-Alt i orden? -Nej, giv lige en hånd. Vi har en fyr.
Spred jer. Ned ad korridoren og igennem jerndøren.
Den fører til musiksalen. Vi går denne vej.
HOLD DØREN LUKKET
Du skal gå nu, før Henry ser dig.
Jeg troede, du ville gøre ham jaloux.
UDGANG
Ikke længere. Han truer med at slå dig ihjel.
Tror du, han vil gå så vidt?
Naturligvis. Gå nu, før det er for sent.
Før han skyder dig.
Prøver du at sige, at gode, gamle Henry har et rigtigt våben?
Åh!
Hvad tror du, det er? Nu har jeg dig, elendige rotte!
Stop!
Løb, Wilbur. Før han kan ramme dig!
Nu har jeg lært det. Forsvind, før jeg skyder igen!
Løb, Wilbur. Hurtigt!
-Den ramte mig ikke! -Denne gang får jeg dig.
Min mand er ramt!
Jeg dræber den rotte, om det så er det sidste, jeg gør!
-Det var kun hans spøg! -Det er også kun min spøg!
Forsvind!
Han er blevet vanvittig!
Forsvind så. Ud!
-Ikke den vej! Han dræber dig! -Stop ham!
Mord! Hjælp!
Løb, for himmelens skyld. Løb for livet!
Der er han!
-Det er ham, I søger. -Det er dig, vi søger. Kom så!
-Det er ham. Han slipper væk! -Kom!
Pat, følg efter ham i en taxa, mist ham ikke af syne.
Taxi!
-Downtown. -Hvor i Downton?
Hvor som helst. Bare kør ind til Downtown.
FÆRGE TIL FRIHEDSGUDINDEN BILLETKONTOR
TELEFON OG POSTKASSE
Jeg vil gerne veksle til telefonen.
Så gerne.
Værsgo.
FBI's hovedkvarter, tak.
FBI. Et øjeblik.
Sørg for, han ikke tager med den næste båd. Tal med ham.
Gør dit bedste for at holde på ham, indtil vi kommer.
En pige siger, hun har sporet Fry til Bedloe Island.
Skørt. Der ville han aldrig tage hen.
-Hvor fandt du Schultz i sidste måned? -På kunstmuseum.
Og Renaldo? På fiskeakvariet, ikke?
Jo, men statuen er en blind vej.
Det er derfor, han er klog. Kom af sted.
Jeg tager med, bare for at sikre mig, at pigen ikke har taget fejl.
Burke, du er en stædig mand. Af sted!
Kom så.
Undskyld, kan De fortælle mig, hvor Brooklyn er?
Dem har jeg set før, ikke?
Jo.
På båden på vej herover.
Hvad spurgte De om?
Jeg ville vide, hvor Brooklyn lå.
Jeg har hørt meget om det.
Derovre.
-Hvor er De fra? -New York.
Hvorfor lyver De for mig?
Nej, nej. Forstår De, jeg arbejder i en butik.
Jeg har sjældent mulighed for at holde fri.
Jeg sidder bare der hele dagen, jeg ser aldrig noget.
Derfor ville jeg se Frihedsgudinden på min første feriedag.
Det må være en stor oplevelse.
Ja, det er det skam.
Og den betyder så meget for os nu.
Jeg læste lige i det her hæfte.
Vidste De, at vi fik statuen af Frankrig?
Ved De, hvad de har skrevet på den?
"Giv mig jeres trætte, fattige, sammenkrøbne masser,
"der længes efter at trække vejret frit,
"de ulykkelige udskud fra jeres overfyldte land.
"Send disse hjemløse, der vælter i stormen, til mig."
-Og se nu franskmændene. Er det ikke trist? -Jo. Meget trist.
Det er sådan en smuk statue.
Jeg kunne sidde her hele dagen og betragte den. Kunne De ikke også det?
En anden dag måske. Ikke lige nu.
Lige nu skal jeg nå færgen tilbage.
Kommer De?
Der kommer en anden færge om et kvarter. Kunne vi ikke vente?
Alle de andre er gået. Vi er alene, bare du og jeg.
Det lyder hyggeligt.
Men... Jeg har ikke tid.
Kan De ikke give mig et kvarter af Deres tid på sådan en smuk efterårsdag?
Jeg bryder mig ikke om efteråret.
De er ikke særlig venlig over for en ensom pige.
De ser også ud, som om De er ensom.
Ja.
Jeg skal nå færgen.
Et kvarter burde ikke gøre den store forskel, hr. Fry.
Hvem er De?
Hold nu op. Hvem er De?
Det har jeg sagt. En pige, der har fri fra arbejde.
Stop det pjat!
-Hvad laver De her? -Det er en lang historie, hr. Fry.
Det hele startede med en ukendt blondine,
en flyarbejder på en fabrik i Glendale i Californien.
Nu er jeg med.
En frihedselskende pige, der bærer faklen.
-Hvorfor fulgte De efter mig? -Hvorfor tror De?
Se derned.
Hvis De ikke selv kan regne det ud, så kommer de efter Dem.
-Kan De se ham? -Nej.
Barnes, De bliver her. Resten kommer med mig.
I to holder øje med den side.
Jeg går op.
-Barry! -Pat, hvor er han?
-Han er på vej ned! -Er du sikker?
Ja.
Han er heroppe! Kom!
Kom så, Fry!
Jeg kan nå dit ærme.
Forsigtig. Går det galt, har tre mistet livet. Hurtigt, et reb!
-Kan du få fat med foden? -Nej.
Kane, jeg henter et reb!
-De henter et reb. Hold fast, Fry. -Jeg skal nok rense dig.
Det sværger jeg.
-Jeg renser dig. -Skynd jer så med det reb!
Hurtigt. Ærmet. Ærmet!
Kane!
SLUT